|
עמוד:84
שבלעדי כן אין לך סיכוי להצלחה . " עם זה נותן לו פרוץ שלוש מאות שילינג להתחלת הפעולה . קריבושיין מופיע בנציבות בית"ר בווינה . הנציב אוטו זיידמן מקשיב לתכניותיו ומבטיח לעיין בהן . אחרי דיון מחליטה הנציבות לעשות נסיון ולראות איך יפול דבר . היא מייפה את כוחו של הבית"רי סלם ברודבאר לטפל בענין , להשיג מועמדים ואמצעים לעליה . החלטת הנציבות אומרת , כי לדרך יצאו רק אנשים שהיו נתיני המקום וכל ניירותיהם בסדר , כדי שבמקרה והדבר לא יצליח — יוכלו לחזור לבתיהם . לרעיון מתייחסים בחיוב הי'ה פרוץ , שורץ , גראוברט , ווצםייק ואחרים , התורמים סכומי כסף שונים למבצע . ד"ר וילי פרל , עורך מגבית בין חבריו האקדמאיים , וגם הנציבות מצידה השתתפה בחלק ניכר של הוצאות הנסיעה , כי הורי הצעירים לא הסכימו להרשות לבניהם לצאת לדרך בלתי נודעת בראותם בכל העניין הרפתקה מסוכנת . תחילה נתארגנה קבוצה בת 15 בית"רים , אולם לבסוף נשארו רק שבעה בית"רים איתנים בדעתם לעלות בדרך זו . האחרים הושפעו כנראה מהוריהם וחזרו בהם . לשבעת אלה נצטרפו שלושה חברי "גדוד הצעירים" — ארגון ציוני בלתי תלוי , אחד מ"ברקאי" — מתומכי גרוסמן , שני חברי "צעירנו" — ארגון ציוני בלתי תלוי ובלתי פוליטי . לבסוף נצטרפה לקבוצה גם גברת אחת , הגברת וויקם . בסוף שנת 1936 יוצא ברודבאר לבודפסט למצוא מועמדים שירצו להצטרף לשיירה זו או לשיירה שניה . הוא הצליח להלהיב צעירים רבים מביתי'ר אילם עד כדי הסכמה מוחלטת לנסיעה לא הגיעו . בינתיים הגיעו לבודפסט עוד שניים מן הנוסעים — פדר ורייס , ואחרי שהייה של ששה שבועות בהונגריה . יצאו שלושתם לסופיה כדי לחפש שם מועמדים לעליה . גם פה לא האירה להם ההצלחה פנים . בסופיה קיבלו הודעה מקריבושיין שעליהם להגיע לפיראוס . לפיראוס הגיעו גם כל שאר אנשי השיירה , אחד אחד או בזוגות . בפיראוס התחיל משא ומתן מייגע לקניית ספינה קטנה ולבסוף הגיעו לעמק השווה,- תוך הבטחה שלאחר הגיעם לארץ תימסר הספינה במתנה לרב החובל ולצוותו . הספינה הייתה בת 50 טון , עלובה במראה ובסידוריה , בעלת שני תרנים ומנוע קטן . נעשות כל ההכנות . היווני מחכה להם באחד ממפרצי פיראוס , ובאחד הלילות של התחלת מרץ 1937 לאחר הליכה ממושכת ומיגעת בין הרים וגבעות , עלו על סיפונה של הספינה . מתקניה היו פרימיטיביים ביותר אפילו סידור לבישול לא היה בה , ומלאי המזון זעום אף הוא . אולם מי ישים לב לקטנות כאלה — הלא חלומם מתגשם והולך , החזון היה למציאות . עד עלותם על הסיפון לא האמין אף אחד מהם שאי פעם יצאו לדרך , ואין פלא שהשמחה הייתה
|
![מכון ז'בוטינסקי בישראל](http://lib.cet.ac.il/storage/publishers/500_599/mahonzabotinski2.gif)
|